rasismetale

Forside. = Tale mot rasisme. =

Er det noen her som mener at vi ikke kan gjøre mer i kampen mot rasisme? Er det noen her som mener at å kjempe ikke hjelper, som mener at det er bedre nå enn før, at det skal vanskelig bli bedre. Om det er noen som mener det; dere tar feil!

Vi i [|SOS Rasisme] setter stor pris på at vi fikk komme på denne minnesmarkeringa av Benjamin Hermansen her på Holmlia Ungdomskole.

Den 27. januar, 2001 sto det [|en sak] med overskriften ” Gutt knivdrept i Oslo”, det kunne stått “Gutt knivdrept pga hudfarge”. Fordi han hadde en annen hudfarge ble Benjamin Hermansen drept, knivdrept på åpen gate i [|Oslo]. Fordi han hadde en annen hudfarge. Benjamin hadde vært hjemme fra [|skolen] denne dagen pga en forkjølelse og skulle bare ut å treffe en kamerat for å få litt frisk luft. Det endte med at han ble et tilfeldig offer av noen som mente at han ikke fortjente livets rett. På grunn av hudfargen.

Hvor mange ganger har ikke du lest en avis, lest alt som skjer i vår verden, i Norge, i vår egen by. Vi har lest om tragiske hendelser og skjebner som ikke rammer oss selv mens vi har tenkt; hvordan kan noen gjøre noe slikt? Hvor mange ganger har vi lest slike saker, lest ferdig avisen, reist oss og gått uten å tenke noe særlig mer over det som sto? Hvordan har samfunnet blitt, vil vi ha det slik?

Vi i SOS Rasisme jobber mot rasisme hver eneste dag, vi jobber for et samfunn uten rasisme og vi kjemper fordi vi mener det er mulig! Vi bekjemper hverdagsrasisme. Vi må åpne øyne for denne slags handlinger, små og store, enten det er på bussen, på biblioteket, i en park eller på skolen. Dette er en plikt alle [|Norske statsborgere] har. Det er lov å være uenige, det er lov å diskutere religion og politikk. Men det er ikke mulig å diskutere menneskeverd. Menneskeverd er at alle er like mye verdt uavhengig av hudfarge, nasjonal, etnisk og kulturell bakgrunn, seksuell legning og hvilket morsmål vedkommende snakker eller hva det måtte være av menneskelige forskjeller. Den som mener at noen mennesker er mer verdt enn andre, har en feil oppfatning som er til skade. Først og fremst til skade for seg selv, men også for de som den personen lar det gå utover, enten det er ved å fortelle andre om sine meninger eller å utøve sin mening mot den gruppen mennesker man mener er mindre verdt i form av en kald skulder, kommentarer, trakassering eller i verste fall vold og drap. Slike mennesker er det ikke annet enn synd på og de trenger hjelp.

Siden det overlagte rasistiske drapet på Benjamin har det vært [|regelmessig demonstrasjoner], flere blogger er blitt opprettet. De enkelte har tatt ansvar, det har blitt opprettet hele 17 nye lokallag i SOS Rasisme som har regelmessig samlinger her i Oslo for å forkjempe hverdagsrasismen. Men det er likevel ikke nok som blir gjort. Senest i går fikk jeg en mail fra en ung jente på 24 år som opplever rasisme hver dag. Og da spør jeg, hva kan du gjøre for å bedre et problem slik som dette?

Alle kan selv begynne hos seg selv, med de små ting. Begynn med å tenke etter om man selv har noen fordommer mot noen og jobb med å fjerne disse. Gi et smil til de du før ikke gav et smil. Finn noe positivt om menneskene du omgås. Vær oppfinnsom. Gjør alle dette vil rasismen mer og mer rykkes opp med rot.

Det er mulig å gjøre mer enn å bare riste på hodet når man leser om en slik sak i avisen. Man må ta et aktivt standpunkt mot rasisme, vis at du ikke er interessert i at kameraten din skal bli gjort vondt fordi han eller hun har er en annen hudfarge enn vi som er etniske nordmenn i lille Norge har! Enten du er barn, ungdom eller voksen er du nødt til å bryte inn i slike handlinger, du må være med på å stoppe diskrimineringen som foregår hver enste dag mot en enkelt skjebne. Enten det er ignorering, trakassering, at noen blir oversett eller forskjellsbehandla. Du som tilskuer til slik rasistisk hendelse har faktisk et ansvar! Å ikke reagere er i praksis det samme som å støtte disse handlingene.

[|Meld deg inn i SOS Rasisme], tør og vis at du bryr deg om de som er rundt deg, uavhengig hvilken farge de har på huden. Ta et standpunkt og bli med i fellesskapet for å bekjempe rasismen sammen!

Benjamin ble beskrevet som en varm, modig, omsorgsfull, godhjerta og en livlig gutt som så løsninger der andre så problemer. Slaget om å få denne gutten tilbake er tapt, men la oss huske hans gode egenskaper når vi sammen skal kjempe videre kampen mot rasisme. Sammen når vi målet mot et rasistfritt Norge.

Takk